VANA JAHIPÜSS
Marcel valvab oma perenaise voodit, jah? Marcel on tubli kutsu!
Marcel on kõige ilusam koer maailmas.
Jajaa...
Kas sa ei karda? - Kardan küll. Rahune, kallis!
Jah.
Doktor! Jules Broyeau karjub jälle.
Kohe tulen.
Morfiini muidugi rohkem pole.
Hoidke need silmade peal, las magab.
Kannata!
Rahu! Ärge kartke!
Teile ei meeldi mu visiit?
Siin on ainult haiged. - Tean.
Kommunistid. Ja sabotöörid.
Poleks ju esimene kord, ah?
Me leidsime ta!
Ta tappis kaks minu meest. - Ma ei tegele poliitikaga.
Nii räägivad praegusel ajal ainult argpüksid.
Ma ei tegele poliitikaga.
Ma hoolitsen haigete eest.
Te jätate ta siia või ma teatan major Müllerile.
Härra Dandieu, sõda pole veel läbi.
Teate, mis teiega juhtuks, kui te poleks arst?
Teid oleks juba ammu gestaapos maha lastud.
Ma hoian teil juba ammu silma peal.
Teil on ju pere. Naine, tütar...
Nende heaolu nimel vaadake ette, mida teete või ütlete.
Ei!
Kõigepealt peame evakueerima ohvitserid. Midagi tuleb raskelt haavatutega ette võtta.
Neetud, jälle nemad!
See on lubamatu, härra Müller.
Härra Dandieu, ma pean evakueerima 125 haavatud ohvitseri.
Ma ei tea veel kuhu ja kuidas. See siin on prantslaste vaheline asi.
Kas sulfamiide on veel järel? - Ei.
Kuu või kahe pärast teid vabastatakse.
Siis saab teil isegi penitsilliini olema. Aga mina...
Nad tulevad veel tagasi. - Kindlasti.
Mis me temaga teeme? - Kellega?
Kes Pariisi rongi õhku laskis. - Ah tema.
Veel üks kangelane. Mind hakkavad need kangelased ära tüütama.
Viige ta katlamajja!
Teda ei tohi transportida. - Me peame teda transportima.
Kui politsei tagasi tuleb, viiakse ta kaasa ja tapetakse.
Katlamaja või kirst! Tegutsege, kurat võtaks!
Kes on? - Dandieu.
Siin on sulfamiidid, aga morfiini on vaid 18 ampulli.
Parem kui mitte midagi. Tänan.
Seis!
Dokumendid!
Õhtul kehtib liiklemiskeeld.
On teil läbipääsuluba?
Vabandage, härra doktor.
Ma olin nii mures, härra Julien. - Pole põhjust, Jeanne.
Kas kõik ootavad mind? - Ei, aga ma teen teile midagi süüa.
Tänan, aga minge parem magama.
Mis haiglas juhtus?
Oo, Marcel! Kas ta pole ilus kutsu!
Raadios öeldi, et Normandias maabus ameeriklaste dessant.
Ja üks tuttav ütles, et Montaubanis peatuv divisjon "Reich" saadetakse Normandiasse.
Ma olen väsinud, ema.
Soovid sa midagi juua? - Meeleldi.
Meil on vaid valget veini. - Valge vein sobib oivaliselt.
Oled sa hull või?
Ma ei tahtnud seda panna. - Millist sa siis panna tahtsid?
Seda, topelt-kuut.
See oleks parem käik olnud. - Sinu jaoks jah. Sul on kaks kuut.
Sa poleks talle mingit võimalust jätnud. Näita oma kive!
Juba teine kord täna! Nii võib end sandiks lüüa.
Kohe tulen, proua Dandieu.
Marcel! Ära tekita paanikat, mu poiss!
Kes see oli? Florence?
Jah, ta läks vanni. - Vanni? Nii hilja?
Jah. - On alles kombed! - Jah.
Mu käterätik kukkus vette! - Tulen!
Tänan, ema.
Tulen!
Ma tulen ka, Clara. - Ma...
Ei, oota, tulen kohe tagasi.
Clara! - Ja?
Ma armastan sind.
Kas tulete juba? - Jah.
Tuleme!
Mul läks seep silma. - Kohe...
Kohe loputame silmad puhtaks. Vaat nii!
Ei, nüüd ei näe mina ka enam midagi!
Ma ei teinud seda meelega. - Ma loodan.
Marcel! - Ega tema süüdi pole.
Nii, mu armas, kus su riided on? - Toas.
Kas sa tulid paljalt siia? - Muidugi. - Sa oled ikka täitsa hulluke!
Kus mu prillid on? - Kuivatame su kõigepealt ära.
Minu prillid ei huvita kedagi. - Kohe kuivatame need ka ära. - Tänan.
Lähen nüüd Francois' juurde. Tulen sulle pärast head ööd soovima.
Kas sa kuulsid? - Jah. on hea, kui keegigi rõõmustab!
On juba hilja, ma hakkan minema.
Kes valves on? - Berson ja Thibodée. Nad ootavad sind.
Võin ma su auto võtta? - Loomulikult. - Head ööd, proua! - Head ööd!
Peitsin selle kangelaspatsiendi katlamajja.
Miks? - Politsei tegi haarangu.
Nad said Drobée kätte.
Ja viisid ta kaasa.
Ma ei saanud midagi teha.
Ma kardan, Francois.
Nad on ohtlikud, usu.
Nad tunnevad, et nende aeg on läbi.
See ajab nad veel rohkem marru.
Kas nad ähvardasid sind? - Jah, aga mitte selles pole probleem.
Sa ju tead neid. Nad hakkasid mu perest rääkima.
Mõistad? Mida ma peaksin tegema?
Ma olen käsist-jalust seotud.
Head ööd, Francois! - Head ööd!
Su pere peaks ära sõitma. - Sul on õigus.
Siin läheb veel hullemaks.
Ma unustasin öelda: tagaistmel on sulfamiidid ja morfiin.
Selge.
Kui sa tahad, siis ma võin homme su pere Barberie'sse viia. Minu omad on ka seal.
Teen seda homme, kuni sa kliinikus oled.
Mõtlesin ka selle peale, aga ei söandanud sind paluda.
Niisiis homme kell 8. Mida varem nad siit minema saavad, seda parem.
Millal sa küll end välja magad? - Oh, pärast sõda.
My first is a fish, my Second a fruit tree
and my whole is a very large French king.
Sellist pole olemas. - Igal juhul on.
Honourat I
Pole võimalik. - On küll.
Noh, on juba hilja.
Ma laenaksin su käest oma naist.
Tood sa ta ikka tagasi? - Homme hommikul. Minu sõna selle peale.
Head ööd, Marcel! - Head ööd, mu kallis!
Mul pole tikke. - Magamiseks polegi neid vaja.
Homme hommikul sõidate Barberie'sse.
Flo, ema, proua Jeanne ja sina.
Miks? - Seal on parem.
Francois viib teid autoga kohale.
Ah nii? Flo, ema ja proua Jeanne võivad sõita. Mina ei lähe.
Lähed küll. -Ei lähe.
Lähed jah! Ära tee seda keeruliseks!
Paari päeva pärast on linn juba vaba. Siis tulen teile järele.
Ja siis lähme koos pikale reisile. - Jah.
Mis oli meil juba enne sõda plaanis.
Ja kui sa veel soovid, teen sulle tite.
Julien. See laps... teeme selle kohe! Nüüd.
Maga!
Justkui sõjatandril...
Orleansi taustal paistavad mustad pilved.
Linn mähkus pimedusse, katedraali tornid on purustatud...
Keegi ei julge loota...
Te ei taha kaasa tulla, jah? - Ei, kallis.
Aga kui linna hakatakse pommitama?
Meie vanuses pole miski enam hirmus.
Peatse kohtumiseni siis! - Kohtumiseni!
Mu ema on täiesti väljakannatamatu.
Esimest korda elus palusin talt midagi, aga tema teeb ikka omamoodi. - Jäta nüüd!
Miks me Barberie'sse peame sõitma?
Seal on ohutum, kallis.
Raha on? - Kõik vajalik on kaasas.
Kui midagi on vaja, siis küsi külaelanikelt abi.
Pole probleemi, kõik on korras.
Peatu seal kaugemal!
Nägemiseni, Francois!
Peatse kohtumiseni, kallis!
Tulen nii kiiresti kui võimalik. - Olgu nii.
Nägemiseni! - Nägemiseni! - Hoidku teid Jumal! - Muidugi, härra.
Seda salli pole kellelegi vaja, koon sulle parem kampsuni.
Igatsed Clara järele?
Sa hoiad mul endiselt silma peal?
Tead, kui kaua ma sinu isa järele olen juba igatsenud?
30 aastat.
Iga uksekella peale avama minnes loodan teda näha.
See on nii naljakas.
Ta oli nii väike ja kõhetu.
Ja ometi tegi nii suure poja valmis.
Pool kaksteist. Francois'l on aeg valvesse minna.
Lase tal veel magada. Meil oli siin ju nii hea koos istuda.
Jah...
Meil oli siin nii hea istuda.
Aga on ju ka veel kliinik.
Kuulsin, et eile oli üks operatsioon 8 tundi kestnud.
Ma kardan, et ükskord teen väsimusest mõne saatusliku vea.
Ei! Need käed teevad imesid!
Kas teed kohvi? - Muidugi.
Ongi lõpp. Nüüd pole palju jäänud.
Kiiremini! Sõidame soomukite taga.
Partisanid võivad teel varitseda.
Millest see tehtud on? Ploomidest? Pirnidest?
Sel pole silti. - Petrooleum?
Mina seda ei välistaks. Ahjaa, Gariq.
Pariislane. Kui see tüüp täna ei pissi, siis homme lõikame.
Vaadake siia! See on fenomenaalne!
Ja sellegipoolest on see sõdur kuu aja pärast jalgel.
Jah, ta jääb ellu. Ja lastakse maha.
Sel juhul läheb mahalaskmiseks vähemalt 12 kuuli vaja.
Sisse! Aa, preili Langrenier! Kuidas teil läheb?
Võtate ka klaasikese? Ei? Väikse sõõmu?
Ei, tänan, härra...
Teil on rõngad silmade ümber. Läksite eile hilja magama?
Asi on proua Ledouse'is. Ma arvan, et ta sünnitab kaksikud.
Suurepärane! Kaks lähevad, kaks tulevad, kas on tasakaalu suuremat? Loodus, preili.
Head päeva, preili Langrenier.
Preili Langreniel on kena tagumik.
On ta voodis hea? - Jah, härra.
See on tore, sest akuðööride puhul on see haruldane.
Tänan teid, härrad, tubli töö!
Teil on ka omi asju ajada. Homseni!
Nii, mis meil veel teha on?
Ahjaa - amputeerimine.
Ma võin selle ka ise teha. - Jah, see oleks tore.
Nad on ju juba 5 päeva ja ööd eemal.
Seal pole isegi telefoni. Ma ei suuda kauem kannatada.
Mine neid vaatama.
Kui kohe sõitma hakkad, oled lõunaks seal.
Ja kella viieks jõuad juba tagasi. - Arvad?
Aga sa ise?
Muidugi. Lähen.
Ma läksin! Ah?
Seis! Dokumendid!
Läbi lasta!
Mida sa siin teed, ah?
Tule!
Härra Florent!
Härra Florent?!
Yvonne?
On siin keegi?
Ludwig! - Jah, hauptsturmführer.
Proovi veelkord peakorteriga ühendust saada!
Küsi, kas nad tulevad või ei!
Just nii!
Ma jään varsti vanaks, aga sa ei olegi mulle korralikult otsa vaadanud.
Kuidas sul häbi ei ole? Ma muud ei teegi!
Sa luurad mu järele, see on hoopis midagi muud.
See pole tegelikult nii.
Sa oled nii uskmatu!
Ma ei saa öösiti magada, muudkui imetlen sind.
Valetaja!
Kuidas nii? - Mitte igal ööl.
Ei, mitte igal ööl. Suudad sa andestada?
Ja kui ei andesta?
Proua Jeanne, ega te mu naist pole näinud?
Kas te ei kohtunud? Ta peaks keldris olema.
Mis juhtus?
Mis siis ikkagi juhtus?
Mitte midagi.
Kas sa ei taha öelda või?
Kas keegi solvas sind? - Ei. Ei-ei.
Mis siis?
Ei midagi. Meel läks äkitselt kurvaks.
Sa ei tohi kurvastada.
Ma ei tea miks, aga äkitselt hakkasin ma kartma.
Miks? - Ma ei tea.
Ja see tegi mulle haiget.
Aga see on nüüd möödas.
Kindel? - Jah, kindel.
Küllap olen liiga palju joonud.
Tundsin ennast lihtsalt üliõnnelikuna.
Kas nii võib olla?
Arvatavasti. - Kas sa mõistad mind?
Vaata, Julien, kui võimsad need kuulid on!
Montaubani peakorterist.
Kas jään vastust ootama?
Ei.
Standartenführer on tapetud.
Nüüd ei kaitse meid peakorteris mitte keegi.
Keegi ei saa sellest midagi teada.
Me peame Perigueux' juures omadega liituma. Ja siis Normandiasse!
Kui küsitakse selle küla kohta, siis ütleme, et meid ründasid partisanid.
Aga kui sõda juba lõppeb... Siis pole sel enam tähtsust.
Ma leidsin projektori.
Mul oli Münchenis samasugune. - Tule ja aita mind!
Kustutage tuled!
See on esmaklassiline ekraan!
Kas sa tantsid?
Ma ei oska tantsida. - Kahju!
Mul on väga kahju.
Siis võime ju flirtida. - Ma ei oska flirtida.
Ma tahan, et nad mängiksid kogu öö.
Nad mängivadki kogu öö. Sa kuuled neid oma voodist.
Olete teie alles raske, madaam! Andke oma prillid!
Mis viga?
Kas keegi tegi haiget?
Räägi!
Miks ema meie juurest ära läks?
See on pikk lugu.
Ta kohtas teist härrat.
See härra oli väga ilus, nad armusid ja läksid oma teed.
See on kõik, mida ma oskan öelda.
Aga ära kurvasta! Nad on õnnelikud ja mina ka.
Sest mul oled sina.
Ja Clara. Kas sa armastad Clarat?
Jah, Clara on minu õeke. Sa oled vist eriti õnnelik!
Maga hästi, armas!
Kas Clara ikka tuleb mulle head ööd soovima?
On ta kunagi unustanud? - Ei.
Millal sa jälle puhkusele tuled?
Varsti. Luban.
Maga nüüd, paksuke!
Kas ta proovis sinuga kurameerida? - Jah.
Ja kuidas sina sellesse suhtud?
See oli päris meeldiv.